Curtain designade Viskaren för att hålla oss lojala.
Vi måste komma ihåg att han är fienden.
-Du är svartsjuk. -Va?
Viskaren manipulerar ditt sinne, dina känslor.
Jag vet. Till det bättre.
Det här är sådan brist på respekt
för barnens säkerhet.
Vi hämtar barnen i gryningen.
Just nu måste vi fokusera på gården och skogen.
Bara överordnade får städa där.
Server... gården?
Ja. Jag sa ju det.
Om erbjudandet kvarstår
kommer jag gärna och tittar på ditt nya rum.
Jag gjorde den här till dig.
Till mig?
Jag går till skogen med en vän.
Har din vän...
-...ett namn? -Reynie.
Det är otroligt.
Det är inga riktiga träd. Vad är de till för?
Jag vet inte, men när de slås på
måste jag hålla mig borta.
-När slås de på? -Om 22 timmar.
Den är det.
Alla har blå baskrar.
De är inga subliminala förslag längre.
De är order.
Klassisk tankekontroll.
Vi går. På en gång.
Vänta. Vi kan få folk att tänka goda tankar.
Du tänker inte klart.
Jag är den enda här som tänker!
Vill ni reda ut det här? Jag måste jobba.
Kate! Vänta! Du klarar det inte ensam!
Är du fortfarande här?
Jag måste kalibrera styrdonet.
Gå och lägg dig.
Du behöver vila inför morgondagen. Allt är klart.
SERVERRUM: BEHÖRIG
Vad i...
Jag tar rad A.
Du fick A sist. Du kan ta B.
-Jag tror på A. -De är identiska.
-Varför bryr du dig då? -Variation. Enformighet är själskrossande.
Jag tror inte att vi är överens om det.
Nej, det är bestämt.
Varför måste vi damma serverrummet?
Använd det som ett tillfälle att reflektera.
Det verkar som nåt hjälpredorna borde göra.
Dr Curtain litar bara på överordnade i serverrummet.
Du borde känna dig hedrad.
Det gör jag.
Så hedrad.
Noga i ventilerna.
Smuts. Smutsigt.
-Dammfällor. -Särskilt den här.
Jag tror råttorna är tillbaka.
Vaktmästeriet utrotade dem precis.
De är tåliga varelser.
Ring om det. Säg åt dem att spraya den här gången.
Maxdensitet.
Ingen nåd.
Inte en råtta.
Inkräktare.
Inkräktare!
DEN MYSTISKA BENEDICT-KLUBBEN
BASERAD PÅ BOKEN DEN MYSTISKA BENEDICT-KLUBBEN
AV TRENTON LEE STEWART
Kom igen.
Inget tecken?
Bara patrullbåtar från institutet.
Jag börjar tro att nåt hemskt har hänt.
Med tanke på hans minnesproblem
kan han ha glömt att måla stenen.
Jag beundrar din optimism,
men det är bara Milligans långtidsminne som är dåligt.
Hans närminne är fantastiskt.
Han glömmer inte att signalera.
Han kanske stötte på en av deras båtar
och var tvungen att stanna under vatten.
Det är en rimlig teori.
Jag köper den.
Jag köper den helt.
Vad är det?
Milligan...
Södra och östra utgångarna är orörda.
Här är insuget.
Det här är enda vägen ut.
Nån har varit här.
Skicka hit ett team.
Klibbis!
Vakna!
Vad är klockan?
Jag vet inte. Vi har letat efter Kate.
Medan du har drömt om prima biff.
Hur visste du det?
Kate har inte kommit tillbaka.
Hon har alltid varit en ensamvarg.
Jag måste göra mig klar.
Jag kanske har viskartjänst sen.
Lyssna på dig själv.
Är Viskaren viktigare för dig än din väns säkerhet?
Att dra förhastade slutsatser är karaktärsfel.
Va? Det är precis vad Curtain skulle säga.
Direkt från citatboken.
Ni oroar er för ingenting.
Ingenting?
Kate är i fara, Klibbis. Riktig fara.
Delvis ditt fel.
Förlåt
att jag skrek.
Be inte om ursäkt. Jag gillar den här sidan hos dig.
Viskaren har förändrat dig.
Den Klibbis jag känner hade varit orolig för Kate.
Sanningen är att du inte är dig själv.
Hur vet du det?
För att jag känner dig. Jag bryr mig om dig.
I så fall skulle du vilja att jag var lycklig.
Istället för att stå där och säga vem jag är.
Jag är din vän. Din bästa vän.
Så jag måste påminna dig om vem du är.
Du är osjälvisk och omtänksam.
Jag vill ha tillbaka den Klibbis.
Reynie, jag är din vän också.
Jag har lärt mig att inte oroa mig så mycket.
Kate mår bra.
Då letar vi efter henne själva.
Då missar ni frukosten.
Vi struntar i frukost.
De kommer märka det.
5, 18, 18,7.
Jag får en tre fjärdedels våg på B-spektrumet, 18,70.
Vi måste tillbaka till högkvarteret. Vi har varit här hela natten.
Undersökning klar vid Delta. Flyttar till Echo. Över.
Avsluta!
Äntligen.
Gripkrok. Nylonrep.
Nej!
Milligan är nog den starkaste jag träffat,
men även den snällaste.
Om vi ändå fått lära känna honom bättre.
Inte "om".
Det kan du fortfarande.
Vi har ingen anledning att tro att han inte klarade sig.
Den skadade propellern ger mig lite andrum.
Det är en tankeställare.
Jag har aldrig träffat en mer kompetent simmare.
Om nån kan överleva en våldsam ubåtsimplosion
eller benkrossande havsvatten är det Milligan.
Han misslyckas aldrig.
Han tar sig fram.
Ibland via en ofantlig omväg.
Men han ger inte upp.
Aldrig.
Då gör inte vi det heller.
Bra.
Vi ska rädda honom.
Va?
Ja. Kom igen.
Jag ska vara som han.
Göra vad som helst, även om det kostar mig livet.
Mr Benedict, snälla.
Vi åker till ön direkt.
Just det.
Hur? Säkerheten är ogenomtränglig. Du såg patrullerna.
Jag ska föra Milligan och de andra tillbaka i säkerhet.
Mr Benedict?
Du hade rätt.
Du hade helt rätt.
Jag borde aldrig ha tvivlat.
Va?
Hur svårt kan det vara? Det är en ö!
En liten ö! En ö!
Kriminalteknikerna gör tester.
Om bevisen finns där
kan vi snart identifiera en misstänkt.
Jag har mina egna misstankar.
Tack.
S.Q.
Din vän Reynard Muldoon.
Bad han inte dig att ta honom till skogen igår?
Vad menar du?
Att Reynie inte är min vän?
Utnyttjar han mig bara?
Vem skulle bli vän med Shepard Quaid,
om de inte var ute efter nåt.
-Det kan inte vara samtalen... -Okej.
...eller att han trivdes med mig. Det måste vara nåt lurt.
Med min fadershatt förstår jag din smärta och uppmärksammar den.
Nu ska jag ta på mig institutionshatten
och ställa en fråga, S.Q.
En enkel ja- eller nej-fråga.
Vad?
Tog du med dig Reynie till skogen?
Det är ja eller nej. Binärt val.
Nej.
Du sa att jag inte fick.
Kom igen.
Kom igen, du är Kate "den stora" Wetherall,
trapetsgudinnan.
Du klarar det!
-Milligan? -Jag har dig.
Min hink.
Jag tappade hinken.
Den spolades ner i vattnet.
-Jag behöver min hink! -Kate.
Släpp den, Kate.
Nej.
Vad ska jag göra?
Det enda du kan.
Fortsätt.
Du förstår inte.
Jo, det tror jag.
Var är de andra?
De... Jag tog uppdraget ensam.
Ibland måste du ta saker i egna händer.
Låt oss bara säga att det var lite interna tvister.
Det är väntat.
Klibbis har blivit helt hjärntvättad av Viskaren.
Och Reynie är så upptagen med honom att han har glömt varför vi är här.
Och Constance är... Constance är Constance.
Jag kunde inte vänta. Jag var tvungen att agera.
Så jag...
...föll från en klippa och dog nästan.
Helt ensam.
Var kom du ifrån? Simmade du hela vägen hit?
Jag kom via ubåt,
men när den kolliderade och sjönk så...
För att besvara frågan,
mest bröstsim, lite fjäril.
Jag kommer för att hämta er från ön.
-Varför? -Order från mr Benedict.
Nu? Nu när förbättringen ska börja
och den fria viljan ska utrotas
vill han att vi åker hem?
Han har sina skäl och jag är inte här för att ifrågasätta dem.
Jag har en flyktplan.
Kan du samla de andra och komma hit ikväll?
Visst.
Milligan?
Tack.
Det här är ett riktigt dåligt tecken.
Dra inga förhastade slutsatser.
Nån kanske har tappat plånboken.
Hej Wetheralls manick.
Var är din rumskompis?
Snarkar djupt.
Säg åt henne att träningen är inställd.
Alla överordnade ombeds delta i sökandet.
De hade inte blåbär, så jag tog en av varje sort.
Sökandet efter vad?
Brottslingen som försökte bryta sig in i serverrummet.
Stackare.
De kommer få betala.
Inget misstänkt här.
Kate...
Hon är i fara.
Äntligen.
Och det är mitt fel.
Jag gjorde bort mig.
Jag kunde ha försökt stoppa henne eller följt med henne.
Men... jag övergav henne.
Jag övergav er alla.
Ja, vi vet. Det är skamligt.
Vad hände med mig?
Viskaren hände.
Den förändrade dig.
Gjorde dig till nån du inte är.
Men den riktiga du vann.
Det visste jag.
Jag hoppas att Kate är okej.
Kate. Hon är ombytt.
Inte direkt. Hon har alltid varit den hon är.
Hennes kläder. Hon har bytt om.
-Kate! -Du är okej!
Inte död, trots allt.
Ja, jag är okej. Jag fick bara lite förhinder.
Jag är utsvulten. Vad ser gott ut idag?
-En klippa? -Vad hände?
De såg mig i ventilationen.
Jag fick gömma mig på en klippa
tills värmen avtog.
Jag är så ledsen, Kate.
Oroa dig inte. Efter vidare utvärdering
var det kanske ingen bra idé för mig att försöka ensam.
-Om det inte vore för Milligan... -Milligan?
-Han hämtar oss. -Va?
Benedict vill att vi avbryter uppdraget.
Viljans misslyckande.
Varför nu? Nu gör vi ju framsteg?
Jag skulle inte kalla det stora framsteg.
Dessutom var det inget att diskutera.
Vi ska träffa honom på stranden.
Er uppmärksamhet!
Kan följande elev följa med mig?
Reynard Muldoon.
-Hur många pratar vi om? -Ja.
Hundratals.
Jösses.
Unga, gamla, män, kvinnor.
Alla hade blå baskrar.
Det här är djupt oroande.
Nästa gång
kanske min brors direktiv inte gäller huvudbonader.
Han kan be alla att skicka en dollar
och vara miljardär i slutet av veckan.
I bästa fall. Jag ryser vid tanken på vad han kan göra.
Det är svårt att tro att ni har samma DNA.
Ni är inte alls lika.
Jag tog åt mig av dina bannor.
Faran på ön är för stor för ett barn.
-Jag tar hem dem. -Nej.
Inte?
Du fattade rätt beslut.
Det var enda sättet att komma in på institutet.
Okej.
Reynie är den bästa ledaren.
Ja. Men han är bara en pojke.
Vem i den här situationen
skulle klara mer än alla vi tillsammans?
Jag skrev ett brev.
Bara
några uppmuntrande ord.
Vore det möjligt att ge honom det här?
Självklart, självklart.
Ja.
Jag hittar ett sätt.
Du är slug du, Reynard.
Ursäkta?
Ursäkta mig.
För vad, sir?
Som du vet är jag fast besluten att se framåt.
Det är hörnstenen i min teknologi.
Jag tror att reflektion kan vara en krycka, en njutning, en begränsare.
Men ibland i kriser
måste du ta hänsyn till varningsskyltar som missades.
De var där hela tiden, men jag såg dem inte.
Och när du inte kom överens med Viskaren
trodde jag det var brist på erfarenhet.
Jag hade stora planer för dig, Reynard.
Obegränsade planer.
Men jag var förblindad av min önskan att se...
För Guds skull, fixa ljudet!
Jag är ledsen, dr Curtain.
De små sakerna är viktiga. Varje liten detalj är viktig!
Jag vet, sir.
Det är T-S-fästet.
Reservdelen är restnoterad.
Då dokumenterar vi utbytet utan T-S-fästet.
Vem jobbar du med?
Jag jobbar inte med nån.
Jag vill lära mig. Det är allt.
Genom åren har jag utvecklat en speciell talang, Reynard.
Jag vet helt säkert när en person ljuger.
Den synkoperade andningen.
De diskreta svettpärlorna i pannan.
Den stirriga blicken.
Den lilla utvidgningen av pupillerna.
Det är solklart.
Så jag föreslår att du börjar med sanningen
och fortsätter och avslutar med sanningen.
Var var du i natt
mellan midnatt och kl. 07.00?
Jag sov i mitt rum.
Nej, jag gick faktiskt upp.
En gång. För att gå på toa.
Jag försöker att inte titta på klockan när det händer
för då somnar jag aldrig om.
Men den här gången gjorde jag det. Klockan var 05.47.
Då ljuger du.
Vindhastigheten från nordväst var ungefär sju sekundmeter.
Med vindpustar på nio.
Utan hänsyn till väder har vi
-en total restid på... -22 till 24 minuter.
Enkel resa.
Mitt i prick.
Vi får hoppas det. Minsta felberäkning kan innebära slutet.
Och det finns inga garantier för en barmhärtig död.
Det finns tidvattenvågor, vassa rev, hajar.
Barnen skulle bli strandsatta, känslomässigt ärrade av vår bortgång.
Självklart skulle de känna sig övergivna igen
om de ens överlevde länge nog.
-Det här är... -Du har katastroftankar.
Ja, det har jag. Ganska allvarliga.
Tack.
När Rhonda kommer tillbaka med mer material
börjar vi bygga direkt i hopp om att kunna åka i kväll.
-I kväll? -Milligan och barnen behöver oss.
Det är ont om tid, men inte omöjligt.
Vi borde väl hitta ett nytt hem åt henne nu.
Hon vill nog ha det alla levande varelser längtar efter... Frihet.
Jag hoppas att hon klarar sig ensam.
Hon är en falk.
Naturens perfekta mördarmaskin.
Jag är ledsen att hon svek dig.
Var inte det.
Hon är den hon är, speciell på sitt eget sätt.
Brevet!
Åh, nej!
-Backa! -Nej. Vad gör du?
Siktar på brevet, inte falken.
Nej, låt henne vara.
Snart kommer Reynie att se fröken Perumal med egna ögon.
Om allt går bra.
Okej, visst.
Jag ska vara ärlig.
Jag... klev upp ur sängen.
Jag lämnade sovsalen.
Okej.
Och?
Sanningen är
att jag längtar hem.
Jag saknar min lärare på barnhemmet.
Hon fanns alltid där för mig.
Om jag inte kunde sova
tog hon med mig ut och frågade mig om stjärnbilder tills jag somnade.
Så igår kväll när jag inte kunde sova gick jag ut och tittade på stjärnorna.
Jaha...
Jag har också sökt tröst i himlakroppens dans.
Igår kväll faktiskt.
Berätta.
Jag minns inte.
Åt vilket håll låg Orions bälte?
Jag...
Åt vilket håll var jag vänd?
Jag tror det var...
Teknikerna är här.
Vi har identifierat inkräktaren.
Det har jag med.
Sir, det är inte pojken.
Lät han dig bara gå? Bara så där?
Det kanske är ett trick.
-Är du skuggad? -Det är inget trick.
Curtains utredare analyserade data. De vet vem som gjorde det.
Det är omöjligt!
Jag limmade fingertopparna för att dölja avtrycken.
Det är inte dig de är ute efter.
Det är Martina Crowe.
Nyckelkortet...
Det spårades till henne.
Martina är irriterande.
Rättvisa har skipats.
Det ser ut som en hök.
Nej.
En pilgrimsfalk.
Hur vet du det?
Jag blev attackerad av en som barn.
Vad hemskt.
Den vann inte.
Den har nåt i klorna.
Jag visste att Benedict skulle hitta ett sätt att kommunicera.
Är falken ens en budbärarfågel?
Akta när den landar.
Näbbarna kan slita sönder kött.
Så vi dansar igen...
Vart är den på väg?
-Åh, nej. -Vi måste hitta fågeln.
Dela upp er. Gå!
SISTA BYGGSTÄLLNINGEN
Jag vet att vi har kommit långt, men jag är nyfiken...
Du har väl byggt en sån här förut?
Ja. Ja, självklart.
Men aldrig en så här stor.
Fungerade den?
Det beror på hur du definierar funktionalitet.
Falk.
Martina?
Jag behöver din hjälp. Nån har satt dit mig.
Du är den enda jag kan lita på.
Där är du!
Vänta.
-Var är... -Letar du efter den här?
Du beter dig som om du är snällast i skolan...
Men det är du inte.
Inte alls.
-S.Q... -Prata inte mer. Följ med.
Vart?
För att träffa min far.
Alla enheter söker igenom flera nivåer.
Vi har sex kvadranter med två underkvadranter
under varje kvadrant. Totalt tolv kvadranter.
Om hon är kvar på ön hittar vi henne.
Toppen.
Men jag har en idé.
Vad sägs om mindre prat och mer letande? Gå!
Vad är det, Garrison?
Vi ska strax starta kalibreringssignalen.
-Okej. -Har jag din tillåtelse att fortsätta?
Självklart.
Det sista jag sa var: "Skicka kalibreringssignalen."
Det var rätt tydligt.
Med tanke på nedstängningen
-trodde jag att du ville fördröja... -Ingen fördröjning.
Vi är redo. Nu!
Vi är redo.
Påbörjar kalibreringston om tre, två, ett.
Sinusvågskohesion?
Trettiotvå millihertz variation och stängning.
Pulsgenomträngning?
På väg upp, doktorn.
Ska jag verkligen tro på att min pappa iscensatte krisen
genom att sända subliminala meddelanden?
Ja. Och nu planterar han tankar i folks huvuden.
Får dem att göra allt han säger.
Sluta, S.Q.
Förlåt att jag ljög.
Jag menar det.
Det går emot allt jag är.
Det var enda sättet.
Vår fria vilja står på spel.
Varför ska jag tro dig?
För att det är sanningen.
Pappa får bestämma.
Om du tar mig till honom raderar han mitt minne.
Precis som med alla hjälpredor.
Va?
Jag såg en av dem.
Han var inspektör på mitt barnhem.
Han vet inte ens sitt riktiga namn längre.
Är det inte konstigt att ingen av dem har ett förflutet?
Jag vet att det är mycket för dig att ta in.
Du växte upp med honom.
Gå bara. Försvinn.
Tänker du berätta för din pappa?
Du är säker här ute. Jag sopade igen spåren.
Den som gjorde det här ska få betala.
Hur vet du att nån har gjort nåt?
Det kan vara ett missförstånd.
Inte en chans.
Nån har använt mitt kort. De pekade ut mig.
Det finns så många misstänkta.
Vad menar du? Jag trodde alla älskade dig.
Oroligt slumrar huvudet som bär kronan.
Visst, de beundrar mig. Men alla är avundsjuka på mig.
Och vem kan klandra dem när de står i min skugga.
Jag har haft det problemet hela livet.
Alla väntar på en chans att krossa mig.
Willa Graag? Hon vill bli lagkapten.
Michael Hoover, Bianca Spirelli...
Jag hör vad folk säger om mig när de inte vet att jag lyssnar.
Inser du att du är den första på hela skolan
som har varit snäll mot mig?
Det är sant.
Du brinner för det du tror på.
Vissa skräms av det.
Jag gillar det.
Ja. Jag vet.
Jag borde gå tillbaka.
Jag hämtar mat och förnödenheter.
Du är bäst.
Ge mig ett av dina hårspännen.
Jag kan plantera det på andra sidan ön för att vilseleda sökandet.
Smart.
Tack.
Det minsta jag kan göra.
Du hjälpte mig när jag höll på att bli ivägskickad...
Vad skulle jag göra utan dig, Wetherall?
Kära Reynie. Jag ber att det här brevet når dig oskadd.
Jag har informerats om det farliga uppdrag du är på,
och oro kan inte ens beskriva mitt sinnestillstånd.
Jag kan bara föreställa mig hur svårt det är
att vara under täckmantel och låtsas vara nån du inte är.
För att inte nämna...
...hur rädd du måste vara.
Du kanske tvivlar på dig själv.
Du gör det ibland.
Du ska veta att jag inte delar dina tvivel.
Om nån har det som krävs är det du, Reynie.
Jag är så stolt över dig
och väntar på din återkomst.
Din lärare och vän, fröken Perumal.
Där är du!
Är det brevet? Du hittade falken!
Det borde vara bra.
Vad missar jag?
Ert sökande är en parodi.
Är flickan osynlig?
Vi dubblar insatsen.
Matrisen är uppdaterad
-och vi kör flera... -Sluta prata!
Hitta henne bara.
Sir.
Vad är det?
Får jag prata med dig?
Självklart.
Jag har alltid tid för min son.
Vad är antennerna till för?
I skogen?
-Varför frågar du? -Jag...
Du har aldrig visat intresse för mitt arbete.
Var det nåt som väckte ditt intresse? Eller nån?
Jag vet inte. Jag är väl bara nyfiken.
Det ordet igen. "Nyfiken".
Vill du fundera över ditt svar?
Nej.
Det var oväntat.
Jag är lite stressad just nu, och det grumlar mitt sinne.
Det gör det svårt att förlika tidpunkten
och din fråga
med din förnekelse att det finns något bakom.
Så det klokaste vore att be dig gå.
Nu.
Jag visste att det var nåt skumt med henne.
Men spioneri?
Hur kan nån låtsas vara så besatt av tetherball?
Det är sociopatiskt.
Titta.
Jag har aldrig sett en falk här.
Världens snabbaste djur.
När den dyker, sägs det.
Flyger de ens på natten?
Den här gör det.
Han har inte varit så fokuserad
sen Reykjaviks neurotekniksymposium.
Jag har en kassett med hans föredrag.
Skönt att ha Benedict tillbaka, va?
Dr Curtain?
Det är omöjligt.
Han är så lik honom.
Lite större. Hårigare.
Vi måste rapportera det här.
Kom. Innan nattpatrullerna kommer.
Milligan väntar.
Vi hämtar Martina på norra kusten
och möter upp mr Benedict.
Martina är slöseri med tid och rum.
Jag vet att hon är irriterande. Ibland elak.
Men hon förtjänar inte hjärnrensaren.
Inte på grund av oss.
Skuld är för de svaga.
Jag måste göra det rätta.
Jag med.
Jag kan inte åka nu.
Om vi åker härifrån tillåter vi att Curtain
kontrollerar allas tankar, inklusive våra egna.
Mr Benedict skulle inte hämta oss utan goda skäl.
Jag vet. Jag förstår om ni vill åka.
Men jag vill stanna och avsluta det vi påbörjade.
Jag gillar inte att lämna nåt oavslutat.
Sant. Jag har sett dig äta.
Och jag är äntligen på insidan.
Jag har tillgång till Curtain.
Jag vet att vi klarar det här.
Jag ska ingenstans.
Inte jag heller.
Ni kan inte lyckas utan mig, så...
Jag förstod det.
Alla vill stanna.
Kan ni hjälpa mig ner?
Jag sitter fast.
Du blev trakasserad och jagad.
De närmade sig. Ingen tid för de vanliga försiktighetsåtgärderna,
så du dök mot klippan.
Och när du hoppade ner...
tappade du allt ur fickorna.
Wetherall.
Vad menar ni? Såg han ut som jag?
Jag skulle beskriva det som...
-Identisk. -Nästan identisk.
Men du är i toppform.
Mer välvårdad. Bättre uppförande.
Personen hade omoderna kläder.
Som nån som gett upp.
Det räcker.
Ge mig den exakta platsen.
-Ja, sir. -Okej.
Nu går vi. Kom igen!
Tomt.
Ser du nåt?
Herregud.
Undertexter: Louise Arnesson